Hur fort körde ni när mrAdams hoppade ur bilen?
120 km/h?
Var då? På deras uppfart?
Hur långt hade han kommit i körlektionen?
Skulle han backa ut?
-lnte Lenny Bruce, men bra. -Det här är bättre.
-Han var revisor. Visste du det? -Verkligen?
-Erfru är här, mr Campbell. -Tack, Hildy.
-Lunch? Bra idé. -Ni äkta par...
-Hej, snygging. -Bättre än så kan du väl.
Trudy, du känner ju grabbarna. Ken, Paul och Harry.
-Därifrån kommer bara män ut. -Hur är det med Jennifer?
Fint. Hon jobbar ännu på telefonbolaget. Det är inget jag kan göra åt det.
Du kan ge henne ett barn.
-Ni har gaddat ihop er. -Kul att se er igen.
-Har vi avtalat lunch? -Nej.
-Men jag för bort dig. -Lunch är inte en del av mitt jobb.
-Har du nåt lunchmöte idag? -Nej.
Jag frågade Hildy om du var ledig. Det tar inte lång stund.
Förlåt mig. Vart ska vi gå?
-Det är en överraskning. -Min hustru, Trudy Campbell.
Don Draper. Gratulerar. Du har haft tur.
Ja. De flesta av mina vänner kan inte hitta en bra man.
-Det är jag som haft tur. -Ja.
Vi är nästan lika glada att ha honom, som du är.
-Det kan inte vara möjligt. -Du har kanske rätt.
Han ärtrevlig. lnte alls som jag hade trott.
135 kvm, två sovrum. Jag vet inte om jungfrukammaren är inräknad.
Den är prissatt till 32. Elaine säger att vi kan få den för 30.
Underbart. Du vet att jag vill ge dig allt.
Vi kan ta ett bolån.
Trudy, jag tjänar 75 dollar i veckan.
Du är inte så bra på matte, men det blir 3500 dollar om året.
-Du kommer att tjäna mer. -Med tiden.
Men 10 % i utbetalning är en årslön.
Älskling, vi är inte ensamma om det här.
Vi är ett ungt par, som behöver lite stöd.
Såg du handfatet i badrummet? Det är samma som de har på ''The Pierre''.
-Goddag. -Jag räknade inte med att se er här.
Vi håller på med en reklamfilm.
-Han är perfekt för Menken's. -Ja, han hävdar det.
Jag låter er följa miss Menken ut.
-Hur har du det? -Bra.
Familjen mår bra. Vädret har varit fantastiskt.
-Vad gör du? -Det vet jag inte.
-Jag önskar att det inte var så här. -Vi vet båda två vad vi önskar.
-Kan vi inte äta lunch nån gång? -Det finns ingen anledning.
''Kyrkoklockorna ringde, och luften varfull av fåglar.''
''Vilken härlig parad. lngen kung kunde regera bättre över något flottare.''
-Slut. -Slut.
-En gång till? -Pappa kommer till dig tidigt imorgon.
Helen, kom igen. Jag vet att du är där.
Förfan! Helen! Öppna!
Ursäkta mig, fröken. Jag vet att du hör mig.
Får jag låna ertelefon?
Jag är hennes man. Jag ska besöka barnen.
-Nej, dessvärre. -Menar du det?
Du är säkert den du utger dig för, men jag släpper inte in främlingar.
Kom nu.
-Får jag komma in? -Självklart.
Jag är verkligen ledsen. Jag skäms verkligen.
Jag vet inte vad du talar om.
Jo. Jag stod i fönstret.
-Släppte du in honom? -Ja.
Han är ingen dålig man.
Vill du ha en kopp kaffe?
Ett skämt. Dan träffade aldrig barnen när vi var gifta. Han jobbar med-
-livförsäkringar. Nu kan han plötsligt inte leva utan dem.
Dör han har jag mitt på det torra.
Jag skojar.
Vad hände?
Det ska jag säga dig. Han hade många vänner i stan.
Han spelade poker, tennis, drack drinkar på River Club...
Det visade sig, att ingen av dem var man.
Det gör mig ont. Jag menade egentligen vad som hände ikväll.
Jag kan lika gärna berätta det. Ni har väl ändå spekulerat.
Vi har inte gjort något.
Okej.
Det märkligaste är att han verkar argare på mig än jag är på honom.
Min far skaffade en advokat, som länsade honom.
Jag har alltid älskat det här huset.
Hej.
Han ärtvungen att gå upp för att få fullständig ro en stund.
-Han arbetar så hårt. -Jag måste gå. Barnen sover.
Båten är i vattnet.
Din kusin Sara harfått barn. De döpte honom efter farbror Skip.
Allt ligger klart i bagageutrymmet.
Vi hoppas att du och Trudy kommer ut till sommarhuset i sommar.
Vi ska försöka. Jag tror inte att jag kan ta ledigt.
Jag förstårfortfarande inte vad du gör. På klubben arbetar du.
På en restaurant arbetar du. Du hållerfolk med vin och luder.
Det är inget jobb för en vit man.
Hon är sådan fröjd att ha med vid matbordet.
-Det är lite mer än så som ingår. -Reklam! Verkligen?
Om nån hade talat om juridik, så hade jag trott honom.
Jag kan inte förklara hur det fungerarför dig.
Trudy har hittat en lägenhet.
-Har hon? Var? -83:e gatan och Park. Stiligt.
-Vill ni bo där uppe? -Det är inte så långt bort.
Det skiftar till det sämre vid 79:e gatan.
Nej, efter 86:e. - Det är ett fint kvarter.
Det är det. Och...
Det är också ganska dyrt...
Vi måste få hjälp med handpenningen.
-Jaså? -Ja.
Nej, det tror jag inte är någon bra idé.
-Varför inte? -Det tror jag bara inte.
Du tyckte att det var en bra idé att hjälpa Bud när han körde på flickan.
Jag antar att din brist på hyfs kan skyllas på ditt yrkesval.
-Jag betalartillbaka. -Det handlar inte om pengarna.
Det vet du.
Varför är det så svårt för er att ge mig något?
Vi gav dig allt. Vi gav dig ditt namn.
Och vad har du gjort med det?
Var det ett bra besök?
De vill gärna se oss på Fisher's lsland.
Hjälper de oss med lägenheten?
Jag tog inte upp det. Pappa har haft problem med hälsan.
Åh, älskling. Vad är det med honom?
lngen vet det.
-Walter, hur står det till? -Jag vinner bara mot Campbell.
Han är känd som en god förlorare.
Du känner Salvatore Romano.
-Hade du trevligt igår kväll? -Stan handlar bara om affärer.
-Du kopplar av med psalmboken. -lngen ska behöva leva i en kappsäck.
Vad har ni till mig?
Vi tar vissa sakerför givet.
Det som vi behöver allra mest. Vatten, olja, el, stål.
Senaste gången du var här och blickade ut genom fönstret-
-på denna otroliga stad, och sade:
''Det är bara stål överallt.''
New York City: Skapat för er av Bethlehem Steel.
Pittsburgh: Skapat för er av Bethlehem Steel.
Chicago, Detroit, St. Louis ...
Helsidesreklam på utvalda marknader. Tidningar.
Tillför några reklamskyltar, så dina anställda kan skryta lite.
De är lite tråkiga? De påminner om WPA-reklamen innan kriget.
Walter, du vet, att vi kan skippa det här direkt.
Men tanken. ldén. Den är så grundläggande-
-att man redan vet det, men har inte tänkt på det på ett tag.
-Städer är gjorda av stål. -Bethlehem Steel.
Jag kanske tarfel, men det verkar riktat mot städer.
Du får oss att se ut som en mellanhand.
Föredrar du en stålbjälke på en tallrik med lite smör på?
Var inte fånig, Don.
Man kan inte köpa stål i varuhuset.
Men det är en handelsvara.
Jag är överraskad. Det är ju nästan det vi talat om.
Vi talade om en landstäckande strategi med denna handelsvaras dygder.
-Det var mer specifikt. -Walter har sagt sin mening.
Om det inte motsvararförvänt- ningarna kan nog Don hitta nåt annat.
Jag vill inte vara besvärlig, men det känns för tunt.
Det är kanske för att jag inte ärfrån någon stad.
De irriterar mig bara.
Om vi kan övertala er att stanna en dag till på Saint Regis-
-så kan vi komma fram med något lite mer slagkraft.
Du kan få billetter till Broadway. ''Bye Bye Birdie'' är en ny musikal.
-Jag gillar heller inte fåglar. -Kanske något annat, då?
Pete, Sal kan följa mr Veith ut.
Beklagar. Det ärfina teckningar.
Nej. WPAvar en respekterad stil... för 20 år sedan.
-Vad handlade det om? -Kom igen, Don.
Det är inte första gången någon varit besviken.
-Han behöver ett besök till. -Han var väldigt nära.
-Sådan är jag. -Han gillade inte idén.
Någon hade inte förberett honom för att gilla den.
Beklagar, att jag inte kunde sänka hans förväntningartillräckligt.
Gör ditt jobb. Ta ut honom på sjön.
-Låt mig ta hand om idéerna -Jag har idéer.
Säkert. Stirling Cooper har mer fiasko-konstnärer än det tredje riket.
Jag har bra idéer. Jag brukade skriva ner allt i en anteckningsbok.
Direct marketing. Det var min idé. Det fanns, men jag kom på det.
Här säger ni att jag är bra på människor.
Märkligt... Det har jag aldrig hört förut.
-Hos Draper. -Betty? Helen Bishop. Upptagen?
Nej. Jag lagar middag.
Självklart. Det känns lite oförskämt, men jag tänkte...
Jag ska fylla kuvert för Kennedy-
-och min barnvakt är upptagen, och jag vill inte ställa in det.
Staten New York är verkligen viktig.
-Det visste jag inte. -Kan du passa barnen?
På direkten?
Jag borde ha frågat.
Låt mig bara duka fram först.
-Don kan se efter barnen. -Verkligen?
Det vore underbart. Ta tid på dig.
Du har räddat mitt liv. Jag uppskattar det verkligen.
Ja, stället liknar Hiroshima.
Sluta. Det är charmerande.
-Det är vackert, Glenn. -Men det kan väcka bebisen.
Mrs Draper ska passa er.
-lnte något att stryka. -Stryka?
Jag ger honom 5 cent per plagg. Han älskar det.
Jag är så utmattad när jag kommer hem att jag bara sparkar av mig skorna.
Glen Bishop, du ska i säng efter ''The Real McCoys''.
-Du ser jättefin ut. -Ljuset är dåligt.
Det är nog många trevliga män där.
Ja, det antar jag. Det är mest kvinnor.
-Har du sett kandidaten? -På nyheterna.
Han är stilig. Jag vet inte vem vi kommer att rösta på.
Jag tar med lite information. Jag är hemma innan tio. Glen...
Du måste få över Lux-kampanjen till Sterling Cooper.
Janet Leigh och Natalie Wood... Det skulle passa fint.
Ni har det bra. Luncher med Martinier och vackra damer.
-Jag skulle gärna jobba med reklam. -Vi gör mer än så.
-Säg inte mer nu. -Jag träffade hans chefigår.
-Han rosade honom till skyarna. -Han är inte min chef.
Det är bra att bli uppskattad för det man gör.
-Vi har goda nyheter. -Redan?
Alltså, det handlar inte om det.
-Vi har hittat en lägenhet. -Det är också spännande.
Den är lite för dyrför oss.
-Priset är inte så farligt. -Vad kostar den?
-32, men vi kan få den för 30. -Häromkring?
-Hur många rum? -Fem.
Jag vet inte. Jag måste se den först.
-Tack! -Sir...
Du ska kalla mig Tom eller svärfar. Är du med?
Tom, det är väldigt generöst av er, men jag tror att vi vill vänta.
På vad? Börja era liv. Du blir skitrik en dag.
-Men, Tom då... -Din tillit är alla tiders.
-Jag tror inte att det är en så bra idé. -Det tror jag.
Pete, det är en investering jag gör i dig.
Och självklart i min lilla gulleplutt.
Tack, ni kommer att älska den. Vi blir så lyckliga.
-Jag visste att de skulle hjälpa oss. -Det vet jag.
Lägg av. Säg inte att du är arg på mig.
Ett sånt stort belopp är inte bra.
-Han betalar inte hela. -Det är ändå mycket pengar.
Det betyder, att vi får lägenheten.
Ska de också visa oss var skåpet ska stå?
Du hade accepterat pengarfrån dina föräldrar.
-De pengarna är ju ändå mina. -Det här är mina pengar.
Han vill hjälpa till. Han mår bra av det.
-Men jag då? -Och jag då?
Du får alltid som du vill, eller hur?
Jag fick dig. Det är det enda jag önskat mig.
-Ursäkta, kan vi köra till Park? -Jag ska träffa en kund i stan.
Tyst, det tar bara ett ögonblick.
The Armory. När ska de riva den fornlämningen?
Jag är strax tillbaka.
Jag är här inne.
Ut, sa jag, Glenn!
Vad är det med dig? Det är upptaget.
Vad har du att säga?
Glen, se på mig.
Det var väldigt ohövligt.
Du vet att man inte gör så där.
Det rummet är privat. Väldigt privat.
Det är bara det jag ville ha sagt.
Titta på mig.
Borde du inte be om ursäkt?
-Nå? -Förlåt mig.
Bra. Så får man inte uppföra sig, eller hur?
Det är bra nu.
Jag är inte arg längre.
Du är vacker.
-Tack, raring. -Verkligen vacker.
Det var sött sagt av dig.
-Hur gammal är du? -Jämngammal med din mamma.
-Hur gammal är din mamma? -32.
Jag är 28.
Ditt hår är så vackert. Du liknar en prinsessa.
-Det vet jag inte förstås. -Får jag be dig om en sak?
-Vadå? -Kan jag få lite av ditt hår?
-Nej, Glen. -Bara en lock.
-Glen... -Du kommer inte att sakna den.
l säng med dig nu.
lngen radio.
Godafton, mina herrar. Mina kusiner Charlotte och Wendy.
Mina damer, ett sant nöje.
-Vi hade hoppats att ni var Petes vänner. -Du måste vara stålmannen.
Ser man på. Man kan tappa ett mynt i de skrattgroparna.
-Var inte din kusin Wendy rödhårig? -Nej, det var Doris.
Vi kan nog klara oss med den här delen av familjen.
-Glad att ni stannade kvar. -Jag med.
En flaska champagne till bordet. Och en omgång till.
-Jag har funderat på din kampanj. -Jaså?
Jag försökte uttrycka det viktiga med stålet-
-och tänkte: ''Bethlehem Steel:Amerikas ryggrad''
-Vad tycker du? -Otroligt.
Bad Draper dig att pressa det här på mig. Lägg jobbet åt sidan.
Vi har två underbara damer här.
Den enda ryggrad som intresserar mig sitter här.
Så, Wendy, vad gör du när du inte lyser upp rum med ditt leende?
Jag är skådespelerska.
Verkligen? Jag trodde du sov dagen lång och badade i mjölk.
-Hur gick det? -Bra. Det var lugnt och stilla.
Om du är intresserad...
Tack. Jag ska titta på den.
Jag hoppas att jag kan återgälda tjänsten en dag.
Tänk inte på det.
Det ser bekant ut.
Jag ville behålla strategin, men meningen är det du söker.
Att Amerikas storslagna städer kommerfrån Betlehem Steel.
Det är inte den idén du vill sälja.
-Ursäkta? -Ryggradsidén.
Campbell berättade om den igår kväll. Jag gillade den.
-Vilken ryggradsidé? -Bethlehem Steel: Amerikas ryggrad.
Löd den inte så?
-Ja, just det. -Det är precist och kraftfullt.
Fint att du var så entusiastisk att du inte kunde hålla inne med den.
-Tack. -Ett rent nöje att göra dig nöjd.
-Jag hoppas att det var en bra resa. -Stället tilltalar mig mer och mer.
-Bra jobbat. -Jag sa ju att jag hade idéer.
Ja, det gjorde du. Den var bra. Njut av den.
Vet du vad jag tycker. Jag gjorde något bra och du fick berömmet.
Hör på, Pete. Hämta en pappkartong.
Lägg dina saker i den, okej?
Du valde fel tidpunkt att köpa en lägenhet.
Hur långt hade han kommit i körlektionen?
Skulle han backa ut?
Ut, allihop!
Lärde han sig att starta bilen?
Och det andra sättet att stanna på?
Minns du Pete Campbells sista dag? Det är idag.
När jag försökte städa upp efter honom igår var han ute och sålde idéer.
-Sina egna idéer. -Den lilla skiten.
Det var hårt att se henne alldeles ensam.
Hon försörjer sig själv på lönen från guldsmedsaffären.
Frusna halvfabrikat.
Jag vet att hon får hjälp, men ändå. Hon såg så utmattad ut.
Hon försöker verka stark.
Jag tror nog att hon är svartsjuk på mig.
Jag har sett förut. Jag var med i en kvinnoförening.
Att se lyckliga familjer överallt.
Men jag vet inte vad jag kan göra åt det. Jag bor ju där.
Jag är mest bekymrad för barnen.
Bebisen kan inte märka någon skillnad, men den stackars pojken.
Personen som tar hand om honom ger honom inte vad han behöver.
Förstår du?
Mina herrar. Sätt er.
-Du älskade den verkligen. -Du var gullig då.
-Pete Campbell. -På väg ut.
-Det var tråkigt att höra. -Oundvikligt.
Jag önskar att jag höll med.
Han är assisterande kundansvarig och sålde sina egna idéer till kunden.
-Det finns regler. -Det finns andra regler också.
Vad är problemet?
New York är en fantastisk maskin-
-med ett virrvarr av maskindelar.
Som i ett fint ur man drar upp.
-Det tickar alltid. -Det låter som en bomb.
-Vad vet ni om Petes familj? -De tillverkar en medioker produkt.
Hans mamma är Dorothy Dykeman Campbell.
Dykeman-familjen ägde i stort sett allt norr om 125:e gatan.
Jag känner inte till era geografi- kunskaper, men det är en fin del av ön.
-De är rika. Och? -Nej.
Hans morfarförlorade allt 1929. Han fick panik.
Vissa har ingen tilltro till det här landet.
-Vad är problemet? -Dorothy Dykeman Campbell.
Hon ska inte stå på Fisher's lsland i sommar och prata illa om firman.
-Det önskar ingen av oss. -Förlorar vi honom...
Ja, då mister vårtillgång till Buckley, DKE, Maidstone Club-
-Century Club, Dartmouth-
-och Gracie Mansion efter ett tag.
Det är ett stort problem för oss.
-Förstår ni mig? -Absolut.
Han är viktigare här än jag.
-Det finns en Pete i alla firmor. -Då tar vi en av de andra.
Man måste ha en stark mage om man får se hur korvarna görs.
Jag trodde att jag var et ur.
Ta hand om orden du.
Du vet hur mycket vi uppskattar dig.
lnte tvivel om det. Don är en stor kille, Bert.
Eller hur, Don?
-Tack, sir. -Så ska det låta.
Jag är glad att vi alla mår bättre nu.
-Det du gjorde är oacceptabelt. -Det vet jag.
Du ska veta var jag står. Jag ville ha bort dig.
Cooper ville ha bort dig. Du hade rykt, om det inte vore för honom.
Han ville ge dig en ny chans.
-Ja, han slogs för dig. -Jag är mållös.
Du är här på grund av Don Drapers storsinthet.
Tack så mycket.
Jag vet att ni gick på college istället för att ta värvning, men han för befäl.
Du lever och dör i hans skugga. Förstått!
-Jag ska inte svika dig, Don. -Säg aldrig det, Campbell.
Flaskan lockar betydligt flertill branschen än den fetaste lön.
-Den lockade mig. -Njut då.
-jag gör mitt bästa. -Nej.
Din generation dricker av felaktig anledning.
Min generation dricker för att det är härligt.
För att det känns bättre än att knäppa upp skjortan För att vi förtjänar det.
-Vi drickerför att män gör det. -Ni är lite skakiga på handen.
Ni med era dystra tankar och er oro.
Ni slickar alltid något imaginärt sår.
-lnte bara imaginära sår. -Snyft, snyft.
Jag är inte lika bekväm i att vara utan inflytande som du.
Ursäkta?
Du borde inte konkurrera med Pete Campbell. Det gör du.
lnte på en personlig nivå kanske, men på en världslig.
Varje generation tror nog att nästa generation blir den sista.
l Bibeln finns det folk som ojar sig över ungdomen.
Unga har ingen att se upp till... för att de ser upp till oss.
Om ni inte ska ha hemhjälp kan man använda rummet till mycket.
-Vi ska nog inte ha hemhjälp. -Nej, vi klarar oss ännu så länge.
Jag är glad att ni kunde komma. Detta är mrs Clifford Lyman.
Hon är en av era nya grannar.
-Dessa känner niju. -Tack, Tom.
-Få jag höra det igen. -Jag heter Trudy Campbell.
Vad söta ni är. Båda två.
-Angenämt. -Jag måste bara fråga.
Var din förfader verkligen farmare tillsammans med lsaac Roosevelt?
-Ja, det stämmer. -Nicholas Dykeman, eller hur?
-På mammans sida. -Tänk er! Fruktlundar på 204:e gatan.
Han är begraven vid Church ofthe lntercession.
Min man kommer att bli hänförd när han får höra att en Dykeman flyttar in.
Berätta historien om din mormorsmors moster som slogs mot en brittisk soldat.
Det får du göra, älskling. Du berättar den bättre.
Jag tror det var hans mormorsmors moster...
Det varfrigörelsekriget... Och Dykeman-familjen ägde...
Central Park fanns inte ens...
Översättning: Mats Wennberg Noble Text